![](https://ultratrijumfvijesti.info/wp-content/uploads/2024/07/meloni-i-le-pen-1024x512.jpg)
Posljednja dva puta kada se Marine Le Pen kandidirala za predsjednicu, francuski glasači ocijenili su njenu krajnje desničarsku politiku toliko otrovnom da su se okupili sa svih drugih strana političkog spektra kako bi je spriječili van funkcije.
Ove sedmice, njena stranka Nacionalni skup napravila je veliki korak ka preuzimanju vlasti, prvi put u svojoj historiji na nacionalnim izborima. U nedjelju, u prvom krugu parlamentarnih izbora, ova stranka je osvojila više od 33 posto glasova, daleko ispred širokog ljevičarskog saveza i stranke Ansambl francuskog predsjednika Emmanuela Macrona.
Rezultat obećava da će Francusku gurnuti u politička i ekonomska previranja. Još jednom se očekuje da će druge stranke u zemlji zamoliti svoje birače da se udruže kako bi spriječili Nacionalni skup da postigne većinu. Najvjerovatniji ishod drugog kruga glasanja 7. jula je obješen parlament – ali ne može se isključiti vlada koju vodi 28-godišnji Le Penin štićenik Jordan Bardella.
Snažan učinak Nacionalnog skupa također otvara mogućnost da bi Le Pen – koja je vodila kampanju za distanciranje od NATO-a i EU i obećala bolje odnose s Rusijom – konačno mogla uspješno kandidirati za predsjednika 2027. godine, šaljući udarni talas širom zapadnog svijeta.
Za establišment u Parizu i Briselu, goruće pitanje je da li Le Pen zaista misli ono što kaže. U Italiji, Giorgia Meloni – desničarska borca koja je postala premijerka 2022. – preoblikovala se u konstruktivnu konzervativnu vođu, podržavajući Ukrajinu i blisko sarađujući s predsjednicom Evropske komisije Ursulom von der Leyen.
Ako bi Le Penova bila izabrana za predsjednicu Francuske, sedme po veličini svjetske ekonomije i nuklearne sile, da li bi se moglo računati da će ona napraviti sličnu metamorfozu, proces koji je francuska štampa nazvala melonizacijom? Ili bi vjerovatnije svoju novostečenu moć usmjerila na dva stuba evropskog političkog poretka?
Od Benita do Ursule: Melonini neofašistički korijeni
Prije nego što je postala premijerka, malo je toga u Meloninoj biografiji ukazivalo na to da će je slaviti američki predsjednik Joe Biden i da će joj se udvarati neke od najvažnijih ličnosti u Briselu.
Italijanska čelnica počela je da se bavi politikom sa 15 godina kada se pridružila omladinskom dijelu neofašističke političke stranke čiji je simbol bio trobojni plamen i koju je nakon Drugog svjetskog rata osnovao šef kabineta u posljednjoj vladi Benita Musolinija. . Bila je tinejdžerska aktivistica kada je na sada već poznatom snimku rekla da je italijanski diktator bio “dobar političar”.
Nakon što je izabrana u parlament 2006. godine, Silvio Berlusconi ju je izabrao da bude najmlađa ministrica Italije od kraja Drugog svjetskog rata. Nakon što je ta vlada pala 2011. godine, Meloni je osnovao krajnje desničarsku stranku Braća Italije, odabravši trobojni plamen kao svoj simbol.
Veći dio sljedeće decenije provela je u političkoj divljini, gradeći sljedbenike tvrdo desničarskom retorikom o imigraciji i LGBTQ+ pravima i čestim napadima na Brisel, Berlin i Pariz. Ali dok je slavila pobjedu Vladimira Putina na izborima 2018. kao predstavljanje “nedvosmislene volje ruskog naroda”, ona se okrenula nakon invazije na Ukrajinu, postavši jedan od najglasnijih protivnika ruskog predsjednika prije nego što je postala premijer 2022.
„Promijenila se, ali je odana trobojnom plamenu, postoji određena vjernost neofašizmu“, rekao je Mark Lazar, stručnjak za francusko-italijansku politiku na univerzitetima Sciences Po i Luiss. Ipak, Meloni je blisko sarađivala sa NATO-om i EU, dodao je on.
Nasuprot tome, Le Pen je godinama pokušavala da ublaži svoj imidž. Nakon što je preuzela svoju stranku od svog oca — Jean-Marie Le Pen, poricatelja holokausta koji je svojevremeno odbacio nacističke plinske komore kao „detalj“ u historiji Drugog svjetskog rata — pokrenula je proces dedemonizacije, iskorišćavajući teže ivice zabave.
To je uključivalo izbacivanje njenog oca iz stranke 2015. godine, davanje novog imena i regrutovanje Bardelle kao ugledno lice Nacionalnog relija. Međutim, ono što Le Pen nije učinila je da je umanjila žar na NATO i EU. Iako je odustala od ranijih poziva da napusti EU ili njenu zajedničku valutu, nije krila da prezire Brisel i da želi da smanji ovlasti Komisije.
Le Penova predsjednička platforma 2022. uključivala je pozive Francuskoj da napusti integriranu vojnu komandu NATO-a. I dok je osudila rat u Ukrajini, njena stranka je bila suzdržana na ključnim glasovima u Francuskoj i Evropskom parlamentu za podršku Kijevu. Izvještaj francuskog parlamenta iz 2023. optužio je Nacionalni skup da služi kao glasnogovornik Kremlja.
Le Penova demonizacija
Međutim, kako se sve više približavao vlasti, Nacionalni skup je nastojao umanjiti neke od svojih radikalnijih obećanja.
U toku ovonedeljnih izbora, Le Penova stranka je nagovestila da će verovatno odustati od nekih od svojih raskošnijih planova potrošnje, uključujući obećanje da će smanjiti starosnu granicu za odlazak u penziju na 60 godina.
Stranka je također tiho uklonila dio svoje odbrambene politike sa svoje web stranice, izbrisavši dijelove koji su predlagali produbljivanje diplomatskih veza s Rusijom, zaustavljanje projekata saradnje s Njemačkom i napuštanje integrirane vojne komande NATO-a. Bardela sada opisuje Rusiju kao „višedimenzionalnu pretnju i za Francusku i za Evropu“.
Govoreći za POLITICO u martu, Bardela je rekao da, iako Nacionalni skup i dalje želi da napusti integrisanu komandu NATO-a, to će učiniti tek nakon što se rat u Ukrajini završi. “U ratu se ne mijenjaju ugovori”, rekao je Bardela.
“Le Pen je očito stavila malo vode u svoje vino”, rekao je Thierry Chopin, stručnjak na Institutu Jacques Delors i profesor na Evropskom koledžu, iako je dodao da Nacionalni skup još uvijek drži ono što je opisao kao neke “radikalne pozicije”, kao što je uvjerenje da francuski zakon treba da ima primat nad pravilima EU.
Neki su protumačili Le Penino ponovno pozicioniranje kao naznaku da lider francuske krajnje desnice planira slijediti Melonino vodstvo i raditi s EU i NATO-om, a ne protiv njih.
„Možete povući paralelu sa Melonijevom vladom“, rekao je Frančesko Saraceno, profesor ekonomije na Sciences Po Paris. “Ekonomija i odnosi s Evropom su fajlovi na kojima Meloni ima najmanje označenu teritoriju jer zapravo postoje ograničenja koja je teško zaobići.”
Francuski poslovni izvršni direktor koji je dobio anonimnost da iskreno govori rekao je da su poduzetnici u zemlji više uplašeni mogućnošću vlade koju predvodi ljevičarski Novi narodni front nego Le Penin Nacionalni skup.
“Ako želi ozbiljnu priliku na izborima 2027., mora pokazati da može biti političar koji daje rezultate”, rekao je diplomata iz Brisela iz zemlje EU, napominjući da će Le Pen morati da bira između slijediti Melonijev primjer ili igrajući neprijateljskiju ulogu kao što je to učinio mađarski premijer Viktor Orban.
“Ako želite da budete političar koji daje rezultate, ne možete ići pravo protiv EU”, rekao je diplomata.
‘Le Pen je sušta suprotnost Meloni’
Dakle, znači li Melonin primjer da zapadni establišment može da diše opušteno?
Vjerovatno ne.
Bez obzira na njihov položaj na međunarodnoj sceni, nijedan lider nije ublažio svoju poziciju kod kuće. Le Pen se i dalje zalaže za oduzimanje socijalnih beneficija roditeljima maloljetnika osuđenih za zločine i pozvala je na zabranu osobama s više državljanstava da budu na visokim poslovima u javnoj upravi. Otkriveno je da su neki od njenih kandidata za francuski parlament davali rasističke i antisemitske komentare.
Meloni se također držala nekih od svojih najkonzervativnijih pozicija, podnoseći zakone koji bi omogućili aktivistima protiv abortusa mjesto u klinikama koje pružaju proceduru. Lideri omladinskog krila njene stranke snimljeni su kako daju antisemitske komentare i hvale se da su fašisti, nacisti i rasisti.
Što se tiče spoljne politike i evropskih poslova, Le Penova bi imala više manevarskog prostora od Meloni, koja kao vođa koalicione vlade mora da koordiniše sa svojim partnerima.
Uoči glasanja prošle nedjelje, Le Penova je obećala da će osporiti Makrona u vezi s vanjskom politikom – što je tradicionalno prerogativ predsjednika – ako njena stranka dobije većinu u parlamentu. Makron će, kako je rekla, biti spriječen da pošalje vojne trenere u pomoć Ukrajini. “Na Ukrajinu, predsjednik neće moći poslati trupe”, rekla je Le Pen u intervjuu za dnevnik Le Télégramme.
“Le Pen je sušta suprotnost Meloni”, rekao je Benjamin Haddad, odlazeći poslanik iz Macronove stranke koji se kandiduje za reizbor. “Ona je odbila sve oblike podrške Ukrajini, imala je na dnevnom redu povlačenje NATO-a i proruska je. Njena vizija bi oslabila Francusku i Evropu u vrijeme rata na našem kontinentu.”
Iako su i Italija i Francuska veoma zadužene zemlje, veličina Francuske i njena ključna uloga u svim dosijeima EU dali bi Le Penu veću moć u odnosu na Brisel. „Francuska je jača zemlja od Italije i manje zavisi od Evrope, tako da bi moglo biti još nekoliko potresa“, dodao je Saraceno, ekonomista.
Philippe Olivier, Le Penin zet i bliski savjetnik, tvrdio je da, iako je Rim previše ovisan o fondovima EU da bi se borio s Briselom, Pariz bi se suočio s mnogo manje ograničenja. “Italija nije u istoj ekonomskoj situaciji kao Francuska… imamo više prostora da savijemo Brisel”, rekao je Olivier, koji je ponovo izabran u Evropski parlament u junu. „Pošto smo u Francuskoj, slobodniji smo, nismo porobljeni“, dodao je.
S obzirom na snagu njene retorike, Le Pen bi takođe bila pod pritiskom svojih pristalica da ispuni neka od svojih radikalnih obećanja. „To je komplikovaniji zaokret“, rekao je Lazar, stručnjak za francusko-italijansku politiku. “Odustajanje od svoje pozicije koštalo bi njen konsenzus i razočaralo bi dio njenih euroskeptičkih glasača.”
Tim krajnje desnice
Zatim, tu je i činjenica da Le Pen ne bi bila sama na svojim pozicijama – a ne bi ni Meloni.
Do sada je Italijan birao da drži Le Pen na udaljenosti od ruke. Upitana uoči predsjedničkih izbora u Francuskoj 2022. da li joj je draža Le Pen od Macrona, Meloni je odgovorila da se ne osjeća ni od jedne ni od druge. Ona je također odbila prijedlog Le Penove da se udruži uoči prošlomjesečnih izbora za Evropski parlament.
Ali jedna je stvar potaknuti politički toksičnu opozicionu figuru, posebno kada ste sami izolovani. Drugo je suočiti se s potencijalnim istomišljenikom, predsjednikom druge po veličini ekonomije EU.
Meloni je u ponedjeljak čestitala Le Pen na pobjedi u prvom krugu izbora i podržala svoju stranku za drugi krug glasanja sljedeće nedjelje. Francuska je, napomenula je, visoko polarizovana zemlja i „očigledno da više volim desnicu“.
Tokom sastanka Evropskog vijeća prošlog mjeseca, talijanski lider je navodno bio bijesan zbog isključenja iz debate o sljedećem broju lidera EU, pridruživši se mađarskom Orbanu u suprotnosti s tom odlukom.
Sami po sebi, Meloni i Orban su mogli malo toga da postignu. Sa Le Pen za stolom, ishod je mogao biti drugačiji.
Kada su Le Pen i Meloni u pitanju, možda bolje pitanje nije hoće li se jedna ponašati kao druga. Tako bi se oboje ponašali da se zajedno nađu na vlasti.
“Biće druga priča ako Nacionalni skup pobijedi na predsjedničkim izborima 2027. godine i dobije apsolutnu većinu u Narodnoj skupštini”, predviđa Chopin, politikolog. “U tom slučaju postoji stvarni rizik od usvajanja mnogo radikalnijeg i konfrontativnijeg stava.”